![](https://zvistka.in.ua/wp-content/uploads/2023/03/892202362590834460.jpg)
У NYT описали повний провал танкової атаки окупантів біля Вугледара.
Тритижнева битва на рівнині поблизу шахтарського містечка Вугледар стала найбільшою танковою битвою за всю війну з РФ і повним провалом для росіян.
Про це йдеться у статті The New York Times
РФ повторила минулорічну помилку
Росія не тільки не змогла захопити Вугледар, але й зробила ту саму помилку, яка коштувала Москві сотень танків на початку війни. Росіяни знову наступали колонами техніки, яку українські військові знищували із заздалегідь підготовлених засідок.
Підірвані на мінах, уражені артилерією чи знищені протитанковими ракетами, обвуглені корпуси російської бронетехніки тепер усіяні на полях поблизу Вугледара.
За даними ЗСУ, російська армія втратила не менш ніж 130 танків і БТР під час наступу на Вугледар.
Російським військам недостатньо досвіду, оскільки багато елітних підрозділів було знищено після попередніх боїв. Заповнювали втрати мобілізованими. Одним із ознак того, що Росії не вистачає досвідчених командирів танків, є те, що українські солдати заявили, що вони захопили медика, якого росіяни перепризначили керувати танком.
Замість танків тепер – піхота
Російська армія десятиліттями міфологізувала танкову війну через спогади про перемогу над нацистами у Другій світовій війні. Заводи в Уральських горах випустили тисячі танків. У Вугледарі до минулого тижня Росія втратила стільки техніки, що змінила тактику і вдається лише до піхотних атак.
Як українські захисники палили техніку РФ
Лейтенант Владислав Баяк, командир 1-го механізованого батальйону 72-ї бригади ім. Чорних Запорожців, розповів виданню про те, як ЗСУ змогли завдати окупантам таких тяжких втрат.
За його словами, засідки були фірмовою тактикою України проти російських бронетанкових колон із перших днів війни. ЗСУ вивчали дороги, а потім чекали на російські танки.
Баяк на відео з безпілотника помітив першу колону з близько 15 танків і БТР, які наближалися.
“Ми були готові”, — сказав він. “Ми знали, що щось подібне станеться”.
У посадках уздовж полів ховалися протитанкові групи озброєні американськими “Джавелінами” та українськими ПТРК “Стугна-П”.
Ґрунтову дорогу залишили вільною від мін, у той час як поля поруч були заміновані, щоб спонукати росіян наступати, не даючи танкам розвернутися, коли пастка була створена.
Найбільш вразливою колона танків, за словами лейтенанта Баяка, стає після того, як починається стрілянина і водії в паніці намагаються розвернутися — виїжджаючи на заміноване узбіччя. Підірвані транспортні засоби тоді стають перешкодою, сповільнюючи або зупиняючи колону. У цей момент українська артилерія відкриває вогонь і знищує решту техніки.
В одному випадку українське командування завдало удару HIMARS. Вони зазвичай використовуються по нерухомих цілях, таких як склади боєприпасів або казарми, але також виявилися ефективними проти танкової колони. Українці також стріляли з американських гаубиць M777 і французьких САУ CAESAR, а також іншої західної зброї.
“Ми знищили багато російської техніки. Що вони зробили не так? Це те, що прийшли в Україну”, — каже український танкіст, який також брав участь у засідках.